Превод: machocka Редакция: VastoLorde96
Доларите?
Летят наоколо, правят "пиру, пиру" и си показват гащичките.
Гледай да не сбъркаш дозата. Ако не се събуди, ще ни режат парите.
Не знаем много за Доларите. Но ще ти кажа всичко, което знам.
Явно са банда без цвят.
Денгеки пусна нови джобни версии, затова...
Купихме още 10 по различни причини. - Да, различни.
МУАХАХАХА!
Не си мисли, че ще се измъкнеш! Да! Надясно!
Плочките правят мъжа.
За сефте правим нещо такова, откакто се присъединихме към Доларите, нали?
Седни и млъкни! - Доларите не са ангели,
които казват "пиру, пиру" и си показват гащичките, нали, Дотачин?
Казах ти да не ме наричаш така!
Добре, загубихме ги.
Това е лудост!
Мамка му!
Е, защо не ми разкажете за договора, който имате с групата,
експериментираща с хора?
Аз съм Кадота Кьохей. Не ми харесва да ме наричат Дотачин.
Всичко започна преди 8 часа.
Епизод 6 ВИНАГИ В ДВИЖЕНИЕ
Ще ти разкажа за добре познатия Казтано инцидент.
Изчезнала е една съученичка. По-точно приятелка на приятелка...
Дори не съм я срещал. - Значи приятелката ти е изчезнала?
Като заговорихме, доста хора изчезнаха напоследък...
Или поне има доста такива слухове. - Ти си маниак на тема глупости.
Изчезналите са предимно избягали деца или незаконни имигранти.
Демек, хора, които дори няма да се забележи, ако изчезнат.
Много такива хора изчезват между Икебукуро и Шибия.
И като изчезнат, повече никой не ги вижда.
Наистина ли? - Да знаеш, има и по-страшни слухове.
Предполага се, че не могат да намерят телата, защото Доларите ги изяждат!
Хубав и ръждясал надпис.
Значи онзи информатор е казал, че тук ще набавим хора?
Очевидно е, че на това място ще има много незаконни имигранти.
Хайде да си взимаме билета за ядене и да го доставим.
Казтано! Казтано!
Хей!
Това е забавно!
Уха, тийнейджърки! Те струват с 20% повече!
Не, нека вземем, каквото можем за днес.
Ако тръгнем с тях, онова нещо може пак да се появи.
Безглавото нещо? - Нека да заложим на този за днес.
К'во ста'а?
Май му има нещо. - Е, поне е човек.
Май ще се примирим с по-малко пари за сбъркан пич на средна възраст.
Хей.
Здрасти, билетче за храна.
Аз съм японец! Също като вас!
Но много хора казват, че изглеждам като чужденец. Ънпоко съм тъжен.
Понякога ме тормозят.
Дори храната няма да си платим. - И какво значи "ънпоко тъжен"?
И ако няма по-малък брат като Юта, който е второстепенен характер,
тя е просто луд, мазохистичен вълк с фетиш към дългите коси.
Но той е момче, облечено като момиче. Искам сестричка с такъв характер.
Но и кака също става. - Не говори така на вечеря.
Дотачин, да отидем за храна. Храна, храна!
Перфектна работа, както винаги. - Банята е по-голяма от спалнята ми.
Искаха висококласно кабаре, което ти позволява да се отпуснеш.
Трябва да побързаме. Този ден е само веднъж в месеца.
Да.
Кой е? - От Казтано е.
"Чинията... се счупи." - Не може ли да си купи нова?
От някой магазин за левче!
Японец съм!
Да не е сбъркал с "Отвлякоха ме"? - Много го мислиш.
Много е шумен. Приспивай го! - Добре.
Хайде, евтино е! Продуктите ни са свежи!
Сунохара, значи и ти си чула слуха? - Да.
Спокойно. Това са само слухове.
Да. Харима просто е изчезнала, не е задължително да са я похитили.
Няма начин да са я похитили и да са се отървали от нея...
Защо говориш за това? - Сам си изкопах гроба.
Добре, суши за трима. Спокойно, в нашето суши има само риба.
Дори в деня за намаление не използваме хората.
Но онзи на ъгъла... - Ще продължава тази ужасна тема?!
Симон, банерът отвън се счупи! - Банерът?!
Да, хайде да го поправим!
Хайде, хайде! Да го поправим! - Истина е!
В деня за намаление онези на ъгъла не използват риба, използват хора! Хора!
Хайде да украсим колата с аниме герои и такива неща. Ще изглежда супер.
И ще те убия. - Италианските коли са скъпи, нали?
Симон, ирландска сьомга, моля! - Жълтоопашати и оголени костури.
Това е опасно! - Да, така е.
Никой не изпразва цяла бутилка от това, особено върху себе си.
Не става. Много... ми се спи.
Не можеш да спиш, докато не доставим стоката.
Мамка му. Клепачите ми... - Гледай направо!
Извинете ме... - Какво?
Той е източникът на спане. Изхвърлете го тук и ще сме по-добре.
Казтано? Донесохме ти суши.
Хей, взехме и стара чиния от руското суши.
Какво е станало?!
Имейлът не е бил за счупена чиния... - Да...
Било е купа! - Дотачин.
"Обикновен разговор с канджи"... - Казтано...
Казтано е похитен от трафиканти на хора.
Никога няма да го намерим.
Как ще оцелея без Казтано? Каква ще е моята цел в живота?
Всички знаем колко важен беше Казтано за Тогуса.
Никой не може да заеме мястото му.
Нито Карисава, нито Юмисаки, нито дори аз. Всички бяхме тъжни.
Ако е похитен по времето, когато ни прати имейла, не е минало много.
Ще го намерим и ще го върнем, преди да го обесят.
Но как?!
Аз знам как.
Видях колата им! - Хашим!
Тук е! Най-добрият герой - по-малък брат спасител!
Добре, разбирам. Като намери колата, трябва само да спаси чужденеца, нали?
Да, но не знаем къде ще се извърши размяната.
Искаме да му помогнем час по-скоро. - Добре, значи черен ван.
Имате ли номера? Секунда. - Да, сега ще ти го дам.
Добре.
Благодаря, Хашим. - Ядеш ли суши?
Да! - До скоро.
Има ли уасаби? - Да, има.
Спокойно. Руското уасаби не е много силни.
Не го лъжи. - Да вървим.
Добре!
Черен ван, разбра ли? Ето номера.
Пази се!
Подготовката трябва да се направи от някаква корумпирана организация.
Те сигурно са само подчинените.
Явно похищават хора, които няма да оставят следи, след като изчезнат.
Тези хора сигурно се използват за най-различни неща.
Като канибализъм.
Нямаме много проби този месец. - Да.
Напоследък материалите стават... - Стига оправдания.
Просто прекъсни връзките с безполезните групи.
Или ти искаш да станеш опитно зайче?
Може да си тръгваш.
Сейджи...
Кърпички, крушки 60 вата, кафе - Шинра, идиот такъв!
Пляска в нежния бриз. Ръмжащият звук...
Отчаяно търсехме черния ван, който похити Казтано...
с твърдата мисъл, че ще го спасим.
Направихме всичко, за което се сетихме...
Но нямахме ни най-малката представа къде може да е.
Страхът навлизаше в мозъка ми. Страхът, че може никога повече
да не чуя носталгичната фраза на Казтано.
Носталгичната фраза, която толкова често чувах като дете.
Фразата, която не подозирах, че ще чуя, когато порасна...
Имате ли билети? Тук са билетите!
Да, работата на Казтано беше на ръба на изчезването.
И той е този, който предостави най-голяма радост в живота на Тогуса.
Хиджирибе Рури завинаги ще си остане богинята на Тогуса...
Богиня, от която Тогуса едностранно прикрива чувствата си. В неговите очи
Казтано беше магьосник, защото успя да му намери
билет на първия ред за представление на богинята му.
За доброто на Тогуса трябва на всяка цена да спасим Казтано.
Дотачин? За какво говориш? - И на кого?
Мислех си, защо не звъннем на телефона на Казтано?
Може би ще успеем да преговаряме с похитителите му.
Любов към сушито. Обичам тлъстата риба тон.
Кой си ти? - Това твоят глас ли е, Дотачин?
Докато си минавах, видях този да спи и му вдигнах телефона, когато звънна.
А? Къде съм?
Аз съм диагонално от южния Тайшокен на Икебукуро...
Все пак е ден на намаленията в един руски суши ресторант...
Изая, изчезвай от Икебукуро! - А, Шизу ме намери. Чао.
Изая!
Ставай! Хей, ставай бе!
Ставай, мамка ти!
Не с тези, че може изобщо да не се събуди.
Ако не побързаме, Казтано ще...
Тя е права! След като го предадат, ще бъде убит!
Какво ще правим?
Ще го задържим тоя и ще го накараме да ни каже къде карат Казтано.
Почти е време за размяната.
Ще дойде висшестоящ, така че се оглеждай.
Аз нали съм японец? Ще разберете, че допуснахте грешка, нали?
Продължаваш?
Значи в семейния регистър пише, че си японец, нали?
Там е проблемът, той беше унищожен от ядрените бомби!
Абе, ти на колко години си?!
Да? - Здрасти, аз съм.
О, Каназава? Събудил си се? - Съжалявам.
Веднага тръгвам към мястото за среща. Впрочем то къде беше?
Мале, безнадежден си.
Невероятни сме... - Успяхме! Ура!
Кои, по дяволите, сте вие? - Ние сме...
Доларите! - Долари...?
"Те"! Запомни го!
Спи ми се... Толкова ми се спи...
Да вървим. Поредицата от събития, която ни доведе до това
да се присъединим към Доларите, беше проста.
Преди да се осъзная, Тогуса, Юмисаки и Карисава бяха вече около мен.
Не знам какво му е великото на някой като мен...
Е, те са страхотни хора. Един ден получих имейл:
"Искаш ли да се присъединиш към Доларите?
Няма ограничения, нито правила. Трябва само да казваш, че си от нас."
Беше странна покана...
От тези ексцентрични Долари, за които чувах слухове.
Първо си помисли, че е просто шега...
Но приех напук и на следващия ден ми изпратиха сайт и парола.
Когато се вписах, никът ми беше показан в сайта.
Никой от членовете, включително и аз, не е срещал някой, наричащ се лидер.
Има няколко малки организации около главното ядро.
Те създават някаква йерархия, но никой не знае кой е на върха.
След като няма връх, не чувствам, че има някой над мен да ме командва.
Но ще излъжа, ако кажа, че не искам да знам кой е създал организацията.
Не казвайте на никого, но някои разправят, че е бил той.
Онзи грубиян, който ми лепна прякора Дотачин.
Тлъстата риба тон е най-добрата.
Това, което търсиш, не е в тази посока...
Не!
Нерима - Съжалявам, Селти.
Според теб колко ще вземем за него? - Достатъчно да си покрием разходите.
Само това? Типично.
Това ли е висшестоящият? - Сигурно...
Какво, по дяволите?!
Казтано!
Тук сме, за да те спасим, Казтано! - Няма да е толкова лесно.
Колко си безсрамен! - О, каква ретро фраза.
Какво е "безсрамен"?
Безглавото нещо!
Ама ние се уверихме, че взимаме старчок!
Няма да го правим повече! - Какво става?
Казтано!
Дотачино! - Измъкват се!
Не си мислете, че ще се измъкнете! Да! Надясно!
Да се прибирам ли?
Трябва само да ни кажеш на кой щеше да го предадеш.
Не, няма да се размине без мъчение, нали?
Моля, изберете си книга. - Ще те мъчим според съдържанието.
Не ми пука какво ще правите, само не използвайте отново бензин.
Бензин?! - Тогусано, сутрешният ритуал.
Добре, ще ви кажа, ще ви кажа!
Фармацевтични продукти Ягири, а? - Колко изискано име.
Наистина ли е това? Тук експериментират върху хора?
Малко се двоумяхме. Поне по външния вид, който виждахме...
Но по принцип всичко си има вътрешна и външна подплата.
В Икебукуро има планини от неща с лоша подплата.
Добре, хайде да отиваме за храна? - Супер!
Искам закуската в руското суши! - Съгласна съм. Да вървим!
Добре, решено е!
Може да използваш колкото пари си искаш.
Благодаря, како. - До скоро, Сейджи.
Да вървим.
Това е истината за инцидента Казтано.
Щастливи сме, че успяхме да върнем приятеля си жив и здрав.
Превод и субтитри: SugoiFanSubs
Колко досадно! Колко неприятно! Колко ужасно!
Тялото ми се движи само, ако не го спирам.
Не му пука какво ще стане с мен. Следващия път: "Най-добрият на света"
Затова мразя насилието!